Popel a démant
![](uploads/images/katalog2010/popelademant.jpg)
POPEL A DÉMANT
Popiół i diament
Polsko 1958
režie Andrzej Wajda
scénář Jerzy Andrzejewski, Andrzej Wajda
námět Jerzy Andrzejewski
kamera Jerzy Wójcik
střih Halina Nawrocka
hudba Filip Nowak
hrají Zbigniew Cybulski, Ewa Krzyżewska, Wacław Zastrzeżyński,
Adam Pawlikowski, Bogumił Kobiela, Jan Ciecierski
Děj filmové adaptace románu Jerzy Andrzejewského je dramaticky vymezen děním jednoho dne a jedné noci na samém konci války. Mladý příslušník Zemské armády Maciej Chełmicki (v nezapomenutelném podání Zbigniewa Cybulského, který nápadně připomíná bouřliváka Jamese Deana) – představitele tzv. ztracené generace, jejíž dospívání bylo narušeno válkou – má spolu se svými kolegy zlikvidovat komunistu Szczuku, který přijíždí do města „posvětit” mír. Nedopatřením ale zabíjí nevinné oběti. V souvislosti s úvahou nad zbytečnou smrtí člověka začne Maciej pochybovat a sám sebe se táže, jaký je smysl jeho konání. Na první pohled působí jako bezstarostný člověk, nicméně ve svém nitru si nese řadu traumat. Už ani nevěří v Boha, jelikož Bůh svět zpustošený válkou dávno opustil.
Wajdovi se ve vykreslení portrétu svého hrdiny podařilo vyhnout konformismu a zveličování. Neudělal z něj ani zrůdu či zvrhlíka, ani nějakého budižkničemu, ale prostě jen mladého muže pokřiveného válkou. Tento přístup je ve shodě s otevřeností a důrazem na nahodilost, která charakterizuje popis politického a společenského ovzduší v Polsku v okamžiku spojeneckého vítězství ve válce. Stoupenci nových a starých pořádků se střetávají nikoli v podobě symbolických loutek, ale jako lidé z masa a kostí, kteří touží alespoň po špetce naděje. Film je navíc krásný sám o sobě: výborně vystavěný, se skvělými hereckými výkony a znamenitě strukturovaným vyprávěním. (...) Wajda ve svých 32 letech dokázal, že je vyzrálým umělcem a zcela jistě jedním z nejtalentovanějších tvůrců „nové vlny“ evropské kinematografie.
Jean de Baroncelli, Le Monde / 11. 11. 1959